Suomalaisia lauluja
Date: 2019-11-25T00:00:00+00:00
Keywords: Finnish poetry

The Project Gutenberg eBook of Suomalaisia lauluja

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Suomalaisia lauluja

Author: Olivier August Johan Carlenius

Release date: November 25, 2019 [eBook #60778]
Most recently updated: October 17, 2024

Language: Finnish

Credits: Jari Koivisto

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SUOMALAISIA LAULUJA ***

SUOMALAISIA LAULUJA

Tehnyt

O. A. J. KEINÄNEN

Helsingissä, J.C. Frenckellin ja Pojan kirjapainossa, 1867.

AINEISTO:

Muistomerkki muinaisista ajoista.
Nuorukaiselle.
Ainosta.
Hannelle.
Ruusulle.
Aavistus.
Käki.
Ilta.
Nuoruus.
Kevät.
Savonlinnan sillalla.
Lintuinen.
Pietarista kääntynyt Karjalan neiti.
Lammin tyttö.
Sulho.
Metsä.
Lapsensa murhaaja.
Annon koetus.
Maija ja Sulhonsa.
Serenadi.
Sulhasen haudalla.
Lauri ja Elsa.
Kesä yö.
Ukko pirtistä.
Lapsien kevät.
Odottajat.
Juolu.
Äiti.
Vakaa Sanna.
Äiti lapsine.
Pienen lapsen rukous.
Pikku Heikki ja Laukku-ryssä.
Pojan kätkyellä.
Isä ja poika.
Kauno kylyllä.
Onnettoman kaipaus.
Kaksi vanhaa.
Illan rusottaessa.
Kuu.
Haluvainen.
Aamu.
Niemessä.
Lampi.
Merimiehen morsiamen kuolo.
Linnun pesä.
Palvelus neiti.
Varpunen.
Helka ja Anni.
Lahja.
Kääntynyt.
Himon antauva.
Ukon lähdöstä.
Syksy.

Paimenien soittoja.

1. Kiiltävänä talvipäinä. 2. Lapsen päivät. 3. Käet. 4. Paimen. 5. Maan lapset kevähällä. 6. Lapsuus.

Muistomerkki muinaisista ajoista.

Männikössä ompi, alla oksien
Wanha kivi kumpu, sammal ruohonen.

Kuu siihen yöllä laskee valonsa
Ja hiljaus on suuri siinä paikassa,

Sillä siinä nukkuu meidän isiä
Niistä vaikeista sota ajoista.

Käypäläinen sattuu siitä kulkemaan,
Kuorma ompi raskas, jok'on kannossaan,

Toki tuosta muisti käypi muinoseen
— Suuri tytyväisyys saapi sydämmeen.

Pelto mailta tulee talon isäntä,
Sepä kaskun tietää siitä haudasta.

Nostaa lakkiansa siinä itsekseen:
"Rauha teille olkoon" huokaa hiljakseen.

"Viel' on mulla miekka eräs tallella,
Jolla vihollinen kävi tapolla,

Silloin teistä oli apu tuskassa,
Tekonne se olkoon iän muistossa."

Vaan nuorukainen käypi kummulla —
Siillon alta kuuluu haudan pakina:

"Tahdot sinä elää maasi takia
Ja kerran kuolta Suomen edestä?"

Nuorukaiselle.

(Kuva ihmisen elämästä.)

Kaunokainen nuorukainen
Ole vahva,
Pidä kätesi melalla,
Anna kyntää vaolla.

Jos on tuuli myötäinen
Anna mennä,
Anna kulkea iloja,
Ihaellen hetkiä.

Vaan kun ompi syrjäinen
Ota vaari,
Älä laske kääntymään
Kierteihen, luotolaan.

Siellä kohta viekkaissa —
Untuvissa
Veno saisi särkymään,
Itse saisit nääntymään.

Mutta kun on vastainen
Ota airo,
Eip'oo täällä epäillä,
Vedä ja sodi vakaana.

Kerran saat sa satamahan
Tyynneähän —
Siin'on eessä onnesi,
Isänmaa ja kotosi.

Ainosta.

Valko-vaatteissa
Kuinka sulo sä olet,
Kaunis niinkuin joutsen
Aallon sinillä;

Toki sielustasi
Tulee suurempi valo,
Kumma, autua hyvyys
Sieltä loistelee.

Oi jos armahani
Jos sun omaksi saisin —
Kylläpä maailmassa
Elämä onnea.

Hannelle.

O kuin olet onnellinen
sinä rakkain Hanne,
Kodissasi eleleepi yhä ilo ja lempi.
Niin ompi emäntäsi
kun on kesällä päivä
Lämmin sekä heloittava
iki-rakkaudesta,
Niin on sulla iloset lapset
kuin on metässä linnut,
Ihaileevat ympärillä
pieninä enkelinä.

Ruusulle.

Posket ovat aamun ruskoja,
Silmät ovat kauneet, siniä,

Kaula ompi lumi-valkia,
Kasvu on kun järven joutsolla.

Vaan sydämmess'on rakkaus,
Tuopa luonnon suurin kauneus.

Varjoele häntä elämää —
Älä häntä laske kuolemaan,

Katso kaino muu se katoaa,
"Mik'on taivon alla, häviää."

Hän on yksinänsä oleva,
Päivä ajan kaiken paistava,

Maalimassa tääl'on turvasi,
Ikuisassa siellä olosi.

Aavistus.[1]

Metsä seisoo hiljaksehen
Syksy iltana,
Ilman pielet käypi
Lammin kuvassa.

Iki-toivo itseksensä
Tekee matkansa —
Pilvet pojes eroo
Kuun valossa. —

Mustat pilvet poikkenevat
Sielun pohjasta —
Kerran taivas ompi
Aivan kirskasna.

[1] Ruots: = Aningen.

Käki.

"Kussa olet kultaiseni
Jopa sua odotan,
Tule kohta suloni,
Ikävä on oloni.

Kuule päivä pimenevi,
Aurinko jo laskehen,
Tule sieltä ilolla,
Täällä o'otan salolla.

Tule kulta tuntemahan
Sulovaista lempeä,
Ettkös enää rakasta
Hiljaudessa haastella?

Ettkö anna suutelmoa
Huokuvalle sulholle?
Miksi sinä pakenet,
Kaukaisessa olelet?"

Vaan se tuli kultaisensa,
Hengen ilo ilmestyi,
Nytpä saapi nauttia
Lempeyden suloja,

Saa yhessä itkuella
Lempeyden ilosta,
Suutaellen tutkia
Min' on maassa taivoa.

Ilta.

Ilta on sulo. Kulta kunnahilla
Hyvä on lepo päivän kaiken työstä,
Armas on olla koska tunto nauttii
kultaista mettä.

Sydän se kuvaa järven tyynneyttä,
Mieli se iloi luonnon lempeyttä,
Rukous nousee yössä hiljaksehen
Taivahaan sinne.

Ja sieltä loistaa iki-rakkautta,
Punaset sulot vuoriloijen taasta,
Unin ja turvin tulee hiljaksehen
Enkelit alhaa.

Nuoruus.

Ystäväni
Ole nyt ilonen kukassasi,[2]
Katso aurinko paistaa,
Iloa loistaa.

Nuoruudessa
Koska on elämä kauniassa,
Sillon lemmi ja laula,
Suruja paina;

Neitoasi
Likistä vakahan rintahasi.
Nauti lempyen säätä —
Taivoa, maata.

Elämällä
Kullonka vielä on kevähä,
Sillon iloita aika,
Lemmetä päivä.

Ikäisenä — —
Kun o'ot' jo tuoneen menemässä,
Sillon on luonnossa talvi —
Rinta on kylmä.

[2] "Kukka vuotenasi", nuoruudesi aikana.

Kevät.

Istukamme ilo kivellen
Katsomahan kaunoa,
Laulamahan tuntoa,
Kevät on jo joutununna
kunnillemme.

Järvet, jäästä vapahana,
Katseleevat taivoa,
Ihaileevat ilmoa.
Iki-lempi lieviävi
auringosta.

Kultaisilla kunnahilla
Kukkia jo kasvelee,
Perhosia elelee.
Orahat on kiiltävissä
kyynnelmissä.

Tuulet käy tervehinä;
Joka silmä ilmottaa
Terveyttä, toivoa.
Kaunis ompi päivä paiste
metsilöissä.

Ja tuhannet lintu parvet
Laulelevat kiitosta
Sulosesta ajasta,
Kaukaisehen ylenevät
taivahillen.

Savonlinnan sillalla.

Nyt on kesä ilta, kaunonen,
Ilma ompi armas, lämpönen,
Sillalla jo käypi nuoria
Nauttimassa luonnon kaunoja.

Aurinko se menee maillensa,
Punertaavi taivas pohjassa.
Sydämmessä syttyy tulia,
Rinnan kätkehissä suloja.

Minulla on impi syrjällä,
Vieno lempiväinen, vierellä;
Saimahan on silmät kaunoa,
Jotka kuvoavat — taivoa.

Katsoppa tuolta Ainoni
Kullaista saarta, suloni,
Kuin on ruunu armas tammella,
Joka siellä seisoo vuorella.

Teemme tässä liitto valalla
Kerran yhtyneenä olella,
Elämämme saari asua
Päivän saakka iltaan rakasna.

Lintuinen.

Oksalla istun
Kaunoisen koivun,
Laulan ja laulan
Ilosena,
Mitäpä surra
Maailmassa?
Pitäiskö itkee
Kauniassa,
Jonka Luojani
Tehnyt on,
Jonka Luojani
Tehnyt on?

Jos tuo huomenna
Vastahan käypi —
Voisinko sitä
Uneksia?
Joss'oil syntiä
Mielelläni,
Pahoa paljon
Kielelläni,
Miksi ma niitä
Muistaisin —
Suruni jälleen
Kutsuisin?

Ja jos pedoll'on
Pahat paulat,
Auttaisko elää
Pelkona?
Ei. — On Herra
Se katselepi,
Isä rakkahin
Varjelepi;
Hänessä tahdon
Iloita,
Elää hyvässä
Turvassa.

Pietarista kääntynyt Karjalan neito.

Omilla koti kylillä
Hyvä on tuttuja käydä onnelan,
Laulaen kuluupi päivä iltahan,
Huolta ei sydämmeni täällä muistakan.

Kultia kiiltääpi kyllä
Pietarin koukkaista ikkunaisista;
Mitä tok maailman rikkauksista,
Sulo ja raittius ei kasva kullista.

Kyllä on koriat ruuat
Pietarin ylpeissä herkkupöydissä —
Työllänsä ainaki saapi leipänsä,
Vaan täällä terveys on elon ystävä.

Kiiltävät silkit on siellä,
Vaate on kaduilla taivon hohtona —
Parempi ompi tok Suomen kukkana
Liinassa, kunniana, käydä tuttuna.

Sulot on Suomenki sulhot
Vakuhus yksi on heidän rinnassa — —
Rakkaus vuosia ompi vahvassa.
Eikä se loppunekan täällä elossa.

Kotona kaikki on hyvä
Suomessa kaikki on elo kevättä,
Aamu se ei kulu täällä laulutta,
Sydän ei iltasella tunne muretta.

Lammin tyttö.

Äärellä punasen pilven,
Kauno kaaren kannikalla
Ompi impi olemassa
Kannel kullan kainalossa,
Hopeainen polven päällä.

Tuonpa näki tuvan tytti
Ikkunalla istuessa,
Kohta kävi itkemähän,
Tuota tuon valittamahan:
"Oi kuu oisin onnelassa,
Käveleisin kestilässä,
Kuningaissa kuljeskisin,
Autuissa asteleisin;
Hyvä oisi eleä päivä,
Ihannapa ilta saaha,
Mettä söisi, oltta joisi,
Nukkusi ja uneleisi,
Noustaessa näytteleisi,
Silkit päällä sihahtaisi,
Kullat korvan kutisisi."

Meni aikoa vähäisen,
Pirahteli pikkaraisen,
Jo on kaari kadonnunna,
Kaunis impi kaaren päältä.
Mutta taivon tippuessa,
Suloisesti sadellessa
Ääni kuuluu kummallinen,
Hiljainen järven päästä:
"Tästä olin kainu impi
Yllä päivän pelaamassa,
Liki taivon laulamassa —
Tulin tänne kotihini,
Rauhaisehen rantahani.
Onpa tässä kaunis lampi,
Tyyni selkä, kulta-niemi,
Se kuun katseleevi
Ja tähdet tieteleevi —
Luoda taivon taiteleepi."

Sulho.

Tässä istun yksinäni,
Venno kattelen rannassa
Kuinka kaunis on kevät-ilta
Ja kuin järvi on rauhassa.

Kulta nukkuu aittoessa
Tuolla toisella puolella,
Jospa ääntyen huuteleisin,
Kohta oisi hän rannalla.

Venoisen hän päästeleisi,
Kaunis luokseni tulisi
Rakkaudesta haastamahan
Eikä vanhat nuo kuulisi.

Toki uno kulta turva,
Lempi lintuinen pesässä,
Nuku rauhaisna empä yössä
Taida lepoa häiritä.

Tuosta häät jo likenevi,
Kuitse joutuupi Juhannus,
Sitte jos tuo ei tuoni liene
Nukut luona o lempeys!

Metsä.

Nostavaa on astua
Ihmehellä salolla,
Jossa hongat kasvelee,
Tervehenä elelee.

Viherjä on alla maa
Vakasien juurilla —
Yh'on rauha asuva
Alla mäen, lonnossa.

Lapsensa murhaaja.

"Oi nyt ompi valju yö
Ja ei nyt kuukan paista,
Kaikki suree — ihme työ
Joll'ei oo toista laista,
Oh! sä emo tuhonen
Min' teit sä sokeanna?
Ja missä on nyt pienonen,
Jon' sait sä siunattunna?

Missä on nyt veresi
Ja missä luusi polvi?
Itke silmä — vetesi
Se ompi lian tulvi!
Missä on se henki nyt,
Ja missä sielun pilke,
Jon' oil' Herra antanut —
Miss on se taivon tilke?

Oi kuin yössä muistutti
Se sua monta kertaa:
Katso hyvin lastasi
Ei kullat oo sen vertaa —
Sinä raukka päivällä
Ett sitä muistanunna,
Olit kauas kylällä
Ja lapsi unohtunna.

Ja tokko pesit pientäsi?
Myös koira pennun pesee
Ja yskä jos se vaivasi —
Niin sinä uotit kesee,
Kuhunka se sairas nyt,
Sen häly sinun polki,
Nyt sä oot sen peittänyt
Ja tuhon tehnyt julki.

Voipa Herra tutkiva
En löydä mä nyt rauhaa,
Pääni ompi paahtava
Ja sydämmessä pauhaa,
— Perihimmän käskysi
Mä olin rikkonunna,
'Maata täyttää' sanasi,
Mä olin polkenunna."

Niinpä emo itkelee
Ja polttavanna yössä
Sinne tänne kiitelee
Ja rintansa on hiessä,
Viimme juuttui vedelle
Ja jättihikse sinne —
Kuten tuli sammusi
Ja kuluis yöstä rinne.

Aunon koetus.

Auno:

Mikset sinä rahakasta kultaseni naina,
Hyvä olis eleä kun oisit rikkahanna,
Otit köyhän omaksesi saatpa työtä tehdä,
Pisaroita otsastasi illan, aamun lähtä.

Pietari:

Sulo ompi työtä tehdä, se on sinun eestäis,
Väkevyys tuo rummihini jopa työnki kiistäis,
Vaan kun ompi lempyestä mikä kasvanunna,
Siit'on uusi sydämmelle sulo karttununna.

Auno:

Toki katso toinen käypi yhä kestilöitä,
Sinä olet niitylläsi tahi raadat soita,
Eikö onni oleleisi sulla Appelassa,
Nytpä päivä sulla kuluu aina ikävässä.

Pietari:

Eipä siinä ikävä, joss' Herran päivä paistaa,
Jossa lähde terveyttä, ilma sulon loistaa
Ja kun tulen pirttihini, onko maailmassa
Semmosia iloja kun ompi mulla tässä?

Auno:

Vaan kun kerran työsi teko halveaksi menee,
Pakas viepi vähät riistat, halla touon panee;
Pettuapa sillon tulee talvipäivän purra,
Eikö sua mure vielä sillonkana murra?

Pietari:

Metsä ehken siilon ompi sitä lintusempi,
Ja on järvi kaloja se karttaa viel' enempi —
Vaan ei ole kärsimys niin paha ihmiselle
Katso Pyhät ristihin ne näänty rakastellen.

Auno:

Vahva, rakas ystävä niin oli isät enne
Korkeana kävivät ja vaivat kaikki kannoi,
Jäykkänä hee vastustaivat vihollista vastaan
Eikä heitä kaipoavan kuultu vielä koskaan.

Maija ja Sulhonsa.

(Legenda).[3]

Maija eli luostarissa neitsenä, Musta vaippa päässä, keltissä.[4]

Ja hän siinä istueli surussa, Muisteleepi muinais- aikoja,

Kullon oli sulho sulo elossa — Se on kauas kuoli sodassa.

Toki siinä
Ilta kello
kilahtaa,
Kirkkohon
on aika
koontua.

Ja hän lähti porttikata[5] käymähän. Jo on joku ihme luonahan.

Hiljaksehen etehensä tulelee, Jota illan varjo peittelee…

"Onko se siskoloita, sanele? Vai on kuka sairas, virkkele?

Vai olet vierahia etsiä? Ku' on sulla tarvis tulla — — —?

Vai ollet
paha henki
pakene,
Kohta
Pyhän paikka
heittele!"

"Ääni kuuluu kummallinen ennestä, Oipa oman kullan illasta,

Niinkuin yökön[6] kulta soitto rannalta, Koska tähdet kai on taivaalla.

Ettpä miestä mitätöintä kuuntele, Ääni ompi sulhon, suloitse,

Jota jopa kuolleheksi sanotaan, pojes maasta menneeks' kerrotaan!

Sotiloissa olin minä käynynä, Kaukaisista viimein kääntynä,

Vaan kun tulin
kotihini
katselin,
Toivottuni
iloo
Etsiskin,

Tuota aina sydämmeni ruusua Sekä tämän sielun valkoa,

Jonka tautta kauan olin elännä Sekä arvon kaiken etsinä;

Toki vasta täällä sinun tapailen, Sankta Briitan luona havaitsen,

Tänne olit uskollinen vierrynä, Iän kaatunutta itkeä. — — —

Vaan mee o'omme
eronnehet
todella,
Toisistamme
käyty
Herrassa:

Katso tänne kulkiessa näkemään, Täältä, muinaistani löytämään.

Portin luona ahtahassa otteli, Vahdin kuolo nuoli kohtasi.

Niinpä oli määrä päivä tulluna, Päivä hyvä — valon — saanuna.

Yks'on suuri vannoma tuo päättynyt — Edestäsi kuolta, täyttynyt."

Ja nyt kohta rauta asu ramahti, Multa jalon sulhon aleni. —

Tuosta on nyt
suru suuri
Maijassa,
Itseksensä
pyytää
kävellä,

Pyhän emon kuvan eessä kumartaa, Pyhiä hän etsii itkulla.

Ja hän saapi taivahasta turvoa, Kynttilätä suurta luoksensa,

Joka oli elämänsä ystävä, Henkyessä on nyt luonansa;

Päivällä hän päänsä päällä olelee, Yöllä nukkunutta varjelee.

Ja nyt pyhän
Kerubinsa
nojassa
Maija käypi
sangen
kaunisna:

Askaretta teeskelevi nerona, Hyvissä on töissä väkevä,

Sairahia hoitelee hän hyvänä, Surulle hän saattaa lohdetta,

Pikkuisia lapsia hän oppettaa, Köyhille hän kantaa almuja.

Ja niin siitä päivä päivin kaunenee, Katsantonsa yhä ylenee,

Kunnes vimme kattelee kun aurinko, Viaton ja armas valonto.

Ja kun sitte maasta täält'on lähteä, Viimme pojes kuoloon hävitä —

Silloin häntä sulhasensa vastustaa — Taivahasen ylös taluttaa,

Kirkossa on kirkkahassa olemaan, Ikuisia häitä pitämään.

[3] Tehty nunnasta Nantaalin luostariosa, seudussa löydetyn kaskun mukaan.

[4] Siskojen asunto ruots: cell.

[5] (Porticus) peitetty tie luostarissa.

[6] Yö rastas, ruots: vaka.

Serenadi.

Tuuli huokuu ja tuho valvoo ja synnissä
Pahat kulkee kun musta sulkee — vaan selkiä
Sieltä loistaavi asunnostasi, kaunia!
Olon rauha ja tähden tyyni nyt hiljassa.

Eipä kaiheet ja eikä murheet ja huokumat
Sua tienneet, ei luoksi saaneet, ei katumat;
Yö se joutuu ja päivä laskee, vaan kultana
Uni tulee ja tyynen sulkee juur' surutta.

Niin elä kauan sä sulo lilja niin kaunisna,
Pidä ilo ja lempi tähtelän rakasna,
Rukouksella hiljaudessa tuttuna
Ole kauneille Enkeleille ain' siskona!

Sulhasen haudalla.

Mont'on mulla surupäivää
Täällä elossa,
Oma kulta maassa lepää,
Haudan povessa.

Sulo oli katsantonsa,
Niinkuin illan kuu,
Aivan sievä elantonsa
Sekä käynti muu.

Silmä oli kaunokainen
Tähti taivahan,
Sielu oli vakavainen
Hyvän, rakkahan.

Tuota itken imp' ikäni
Yksin haudalla,
Joss' on koti tyynneäni,
Pyydän Jumalaa.

Ehken Herra yhdistääpi
Meidät kerran taas,
Jossa rakkaat kereääpi,
Turvan taivahass'.

Lauri ja Elsa.

Lauri:

Kaunokainen neitokainen
Anna mulle kättä,
Suoppa että mainiskelen
Sydämmeni täyttä:
Oi ma sua katseskelin
Jopa monta vuotta,
Yhä sua lempielin,
Enpä puhu suotta.

Elsa:

Niin yhä kauneutta
Sinä kurkistelit,
Tuota posken soreutta
Kauan katsoelit;
Kutenpa mä aina voisin
Huivi silmin käydä,
Kuinka aina varoaisin,
Ettei sinun nähdä?

Lauri:

Ei, se ompi sydämmesi,
Joka minun voitti,
Viaton tuo olentosi
Sieluni se koitti,
Hiljainen hyvyytesi
Se se mua taistaa
Niinpä että sulhoksesi
Haluaisin päästä.

Elsa:

— Vaan jos mummo metsästä
Nyt tässä meidät sattuu,
Saamme vielä vuoden päästä
Tämä hetki katuu,
Laske pojes tekohoni,
Jätä käsi irti,
Korkiata kotiani
Enpä heitä järki.

Lauri:

Tuolla lammin rannassa
Mä asuntoni katsoin,
Hiljaisessa koivukossa
Olantoni etsin;
Tule rakas lempyessä
Pirttihini sinne,
Hiljaisessa sulossa
Mee elon kävisimme.

Elsa:

Oi Lauri sydämmessä
Sinua mä lemmin,
Rinnassani kätkehessä
Pienestä jo kannoin,
Aina siitä leikissä
Kun "kuninkaana" olit,
Minut "paimen tyttösestä"
Rottninkiksi otit.

Lauri:

Onnelliset, kaunokaiset
Unet kevät hetken,
Itse yhä armahaiset
Rinnassani kätken,
Edestäsi vannon mä
Nyt eleä ja raataa,
Eipä kovin talvipäivä
Voi nyt mua kaataa.

Elsa:

Lempeänä sinulle
Mä tahdon työni tehdä,
Kauniana hyödylle —
Mä elän sinun eestä;
Ei tunne suru mua
Turvassasi ollen,
Enkä tiedä vaihteloista
Vierelläsi käyden.

Kesä yö.

Mikä nyt on kiiru
Meillä Aino kulta,
Anna venhe kulkee
Tässä hiljakseen.
Katso metsilöitä
Kuinka ovat rakkaat,
Katso kummastelle
Tuonne siimmeheen!

Aurinko on kaonnut
Mäkilöijen taakse,
Rusko pohjoisesta
Koht'on tummana — —
Kultaisena antoi
Kauan valoansa —
Nyt on rauhan aika
Pyhä, armaha.

Taivon sulot linnut
Ovat nukkumassa
Pienokaisen pesän,
Hennon sisässä,
Saapi kieli unta,
Siipi levähellä
Rakkahasta työstä
Eestä pienensä. —

Oi kun ompi sulo
Kaikki suuri luonto,
Rakkaus tuo yksi
Ompi kaikessa,
Sininen on taivas,
Kuvansa on alla;
Eikö ole sulo
Kulta, rakkaha?

Katso kuu nousee
Tuolla kauniana,
Tie on vettä myöten
Ylös taivahaan;
Oi jos oisi henki
Maasta vapahana —
Jo jos saataisimme
Sinne lähteä!

Toki katso venhe
Tässä käypi maalle —
Ole tytyväinen
Täällä kodissa,
Hyvä myös on täällä,
Hyvä, Aino kulta! —
Kun on emon maahan
Lempi vakaha.

Ukko pirtistä.

Oi pirttini,
Sä suloni!
Mä kiitän kaunoais,
Vaikk' olit köyhä,
Kotini!
Mä vertaan onneais.

Jo vuosia,
Jo pitkiä,
Sä olit asuntoin,
Mutt' ett' sä tiennyt
Riitoja,
Ett kuullut surutoin.

Ja vaimoni
Se eleli,
Ain' oli rakkaha,
Hän oli vaka
Turvani
Ja maassa varana.

Ja lapseni
Ne yleni
Ja saivat lujiksi,
Siit' oli yhä
Kevoni
Ain' olon iloksi.

Niin kiittelen,
Niin itkelen
O! sua kotini
Ja rinnassani
Siunailen
O! sua lempeni.

En osaisi —
Ei, kuoloni —
Sinusta luopua,
Ja yks' on paikka
Maksosi,
Se ompi — taivaha.

Lapsien kevät.

Puro kiitää mä'en alle,
Luoksi nurmen hyppäjää,
Yli kannon helähtää —
Koreina timeltää.

Viherjässä lehdikossa
Terve tuuli puhasee,
Koivun lehti lippasee,
Rattosana tanssailee.

Perho parvet lentelevät
Iloisina kukissaan,
Suuteleevat ainiaan
Kultaisia tuttujaan.

Oksiloilla intoellen
Lintukaiset iloaa,
Tuolla käkö kukahtaa —
Tässä rastas naurahtaa.

Pikku pojat ajelevat
Varsonensa niityllä,
Sauvoloijen kylellä
Ilo ompi hypellä.

Pikku tytöt katseleevat
Tulevia tarhassa,
Hiljaisessa paikassa,
Kiven taassa piilossa.

Mutta siihen joutuessa
Hevoismiesten halulla,
Juokselevat kukilla
Etehensa ilolla;

Viskeleevät vastojansa
Herttaisella hälyllä,
Tanssaileevat vierellä
Taputellen käsiä,

Syleleevät intoisesti
Rakkaina veikkoja,
Kunnes saavat uupua
Armahasta työstänsä. — —

Leikkikätten pienokaiset
Keskenänne kevättä —
Kellä sydän sortoa
Viatointa iloa?

Leikkikätten tervehenä
Rakkahassa tarhassa,
Viel' on turva vanhassa
Kultaisesta kevosta.

Odottajat.

Äiti istuu yksinänsä
Luona lasten pirtissänsä,
Isä käypi markkinaa,
Maailmata vaeltaa.

Siinä pienet hilkkelevät,
Valko-paidat leikitsevät,
Äiti katsoo kultiaan,
Huokajaapi rinnassaan:

Valkoiset kyhkyseni,
Iloitkaatte hempuseni
Äiti paran turvaksi,
Haluiseksi iloksi

Isä käypi markkinoita,
Kussa asti kulkuloita —
Joutuneeko konsanaan,
Sieltä kerran kotiaan.[7]

[7] Tehty Antrealla. Ennen painettu Wiipurin sanomalehdessä Otavassa.

Joulu.

(Paavin uskon aikana.)

Tulet loistaa ikkunoista,
Nyt on joulu!
Kellot pienet pimajaa,
Varsat jäällä heläjää.
Kirkkohon kaikki käy,
Kirkkohon kaikki käy.

Nyt on Kriste syntynynnä,
Nyt on ilo!
Katso tähdet kimeltää,
Taivahalta timeltää,
Siell'on suuri riemu,
Siell'on suuri riemu.

Ja kansat tulee kokoon
Herran temppeliin,
Siellä hee käyvät polvilleen,
Rikkahat, köyhät yhteiseen;
Vedet silmistä saa,
Vedet silmistä saa.

Ja urut soivat kauniaan
Kristen kunniaa,
Rinnat yhtehen sulelee,
Lempi kaikista kiiltelee.
Pyhä on rauha maass'
Pyhä on rauha maas'.

Äiti.

Jalo, rakas emo ompi sairahana,
Kaikki hänen katsoo kohta kuolevan,
Sängyn eessä seisoo heimo surevana —
Vaan vaka haastoi polvellensa näin:

Älä lapsi itke, pieni mammoasi
Eipä rakas kohta jätä lastansa,
Äiti vielä valvoo täällä turvanasi
Vielä kauan, kauan täällä olossa.

Ei kukkaseni saakka iltasella
Oma vielä ka'ota pojes ruusunsa,
Hänen eestä viel'on kauan eleskella,
Jon' eestä antaa kaikki päivänsä.

Ja se oli tosi äidin ennustama
Siinä pimiässä illan tunnissa,
Vielä nyt hän elää suurna rakastava —
Ja on tyttärensä ylen kaunia.

Vakaa Sanna.

Kerran maata matkustaissa
Kuninkahan poika
Näki neiden kukkamaassa
Teeskelevän tointa.

Ja se ompi kaunis Sanna,
Silmä on kun tähti,
Joka pyhä aamuisena
Taivon päältä lähti.

Ja sen posket rusottaavi
Kuten kaunis ruusu,
Jota päivä kasvattaavi —
Yrttitarhan kuulu. —

Mutta sielu ompi puhdas:
Sulo, armas kyyhky,
Joka rähinästä kauas
Tempplin päälle yhtyy.

Sitä tuossa näkiessä
Jalo herra nuori,
Himon pahan vääntehessä
Kulmallensa suori.

Sillkkiä hän sovitteli
— Eipä Sanna taivu,
Hopeilla houkutteli,
Eipä kauno vaivu,

Päärlyjä hän paneskeli,
Eipä sulo suovu,
Kultia hän kuletteli,
Eipä loitto luovu,

Hovia hän rukoili,
Eipä vaka vaivu,
Linnoa hän liittäeli,
Vaan ei kuulu kaadu.

Sillon mieli-äkehessä
Käski miehiänsä
"Tulkaa, viekää kahlehessa
Onnen-vasta kansa."

Mutta Sanna pakenevi
Saapi kosken luoksi:
"Kumma ompi kuolo tässä
Iki-valon vuoksi."

Ja hän siitä pudotikse
Valko kuohumahan —
— Henki kohta luotelikse
Yltä parempahan.

Äiti lapsine.

Kuinka sulo äiti ompi,
joll'on sylissä lapsi?
Ainoistansa katselevi
niinkuin aurinko katsoo
Hiljaisessa iltasessa
tuolta vuorien taasta.
Tuota toinen suloitseevi —
sielusta ihaileepi,
Nosteleevi käsiänsä
häntä armasta vasten
Niinkuin kiuru kohotaikse
taivon puhtaudelle.

Pienen lapsen rukous.

Mä rukoelen Jumala
Ja ristissä on kädet,
Älä mua unhota,
Sä kyllä minun näet.

Tuolta, tuolta korkiasta,
Josta tähdet kiiluu,
Aina katsot pyytäjätä
Ja nyt yö jo hiiluu.

Anna mulle terveyttä
Niinkuin kukkaselle,
Anna vielä rattosuutta
Niinkuin lintuselle.

Sievä ompi veikkoseni
Sinulta se tulee,
Rakas pieni sisareni,
Kaikki Sulta tulee.

Hyvä ompi naapurista
Leikki-veikkoseni,
Hyvät kaikki kaukaisesta
Pienet tuttuseni.

Rakkahatpa maailmassa
Kaikki muutkin ovat,
Jotka siellä etähässä
Elämänsä ovat. — —

Ja anna isälleni
Monta ilopäivää,
Koko vuosi hyvälleni
Aina hyvin käypää.

Anna hänen pellollensa
Kaunis riista kasvaa,
Suo aina toimellensa
Suuri onni vastaan.

Ja tuolle emolleni,
Joka mua katsoo,
Suo aina hyvälleni
Mitenkä hän tahtoo,

Anna minun rakkahana
Elää häntä vastaan,
Niin että armahana
Suuteleisi lastaan.

Ja vielä vanhanaki
Mua rakastaisi,
Niinkuin yöllä päivälläki,
Vielä lempiäisi.

Ja anna viimmeiseksi
Vanhaks' tultuani, —
Ja sitte ainaseksi
Täältä kuoltuani.

Päästä sinne taivahasen,
Joss'on aina joulu,
Rakkahien Enkelien
Kallis, suuri riemu.

Pikku Heikki ja Laukku-ryssä.

Saksa meillä käydessänsä houkutteli niin:
"Tule minun pojakseni, veisin Pietariin.

Siellä annan uuden mammon, silkki viittasen
Sekä ostan suuren hevon, kulta karvasen.

Vielä annan tasku kellon aivan joka käy
Sekä niinpä sievän, että taskusta ei näy".

Minä toki kohta läksin
Oman äidin kaulaan,
Haluisesti pääni syöksin
Rakkahasen rintaan.

Ja kun siitä nostuelin
Katsoin tuonne päälleen,
Hyvin kauan katselin
Ja viimme virkin hällen:

"Eipä ole vieras hyvä isän näössä,
Kun on teillä paha parta, suu on sähkässä,[8]

Eikä ole tämänlaista
Mammoo siellä maassa,

Oman äidin verraista
Ei ole missään maassa."

Siitä vielä oma mammo mua suuteli
Sekä sille vierahalle vielä saneli:

Eipä lapsi hyviänsä
Kuunna jättää saata,
Ei koti-kyliänsä,
Eikä ison maata.

1859.

[8] Pikku Heikki sanoi suun olevan sähkässä, koska vieraan kieli-murre oli karvas luonnostansa.

Pojan kätkyellä.

Nuku, nuku nukkani,
Pienokainen poikani,
Lemmityssä lullussa,
Uhkeassa unessa;
Sitte ylös kasvat,
Sitte ylös kasvat.

Kohta pieni niityllä,
Äidin kulta kukissa
Perhosena peloaa,
Suutelevi kukkia.
Suuret marjat löytää :,:

Hiiren karva hevosen
Sitte saapi sopuisen,
Etähällä ajelee,
Kaikki hyvät katselee.
Kirkkohon se pääsee :,:

Kaunihiksi kasvelee,
Pitkäksi jo pääselee,
Tuvan tekee itselleen,
Lykky-linnan kodikseen.
Morsiamen ottaa :,:

Siinä elää päivänsä
Sievän kanssa yhtenä,
Herra häntä katselee,
Taivahasta ihailee
Viimein sinne ottaa,
Viimein sinne ottaa.

Isä ja poika.

Poika:

Onko tämä kevätpäivä:
Tuul' on tuima taivahalla,
Kylmä karsii rummistani,
Pakas kättäni panevi?

Isä:

Onpa tämä kevätpäivä;
Eilen soitti kaunis kiuru,
Eilen paistoi taivon päivä,
Jää tok' oli järvilöillä.
Nyt on sade sitä vasten
Sekä tuli taivahasta
Jään järviltä lähöksi,
Pakkasien poistajaksi,
Että lehti koivupuussa
Pääsisi jo puhkeemahan,
Oras kaunis kasvamahan
Sekä niitty heintymähän.
Niinpä oli poikueni
Sinun kevät päivänäsi,
Käski kyllä sanomahan,
Lapsukaista neuvomahan,
Moni vetre kyynnel vieri,
Moni huokaus pakeni
Raskahasta rinnastani.
Ilman sitä ilotoinna
Vanhuuden vaeltaisin
Enkä tietäsi kevättä
Enkä tuntisi suloa
Ainoasta lapsestani,
Jos ei oisi jää ka'onnut,
Kylmä routa kukistuna
Lapsena sydämmestäsi.

Kauno kylyllä.

Lehdon viherjässä
Koski pauhuaa,
Pienokainen vesi,
Tekee kuhinaa.

Siinä hän kulkee
Puitten välissä,
Tuskin syltä kahta
Ompi leviä.

Vaan keskessänsä
Nousee kiviä,
Jossa pehmyt sammal
Ompi viherjä;

Niitten ympärillä
Vesi vaaluaa,
Sulosena käypi
Kylmä, armaha.

Käypä tuossa impi
Aamu kylyllä,
Armas punaposki
Lehdon hiljassa.

Jalkoja hän pesee
Sekä rintoa,
Siinä viherjällä
Kosken kivellä,

Eikä häntä näe
Muut kun Enkelit,
Eikä siitä tiedä,
Muut kun Kerubit.

Ne yksinänsä
Tuota kummeksii,
Luojan inehmoista,
Siitä ihmeksii.

Onnettoman kaipaus.

Voi kuinka heikko olin
Mä nuorna lähtemään —
Kun kaukaisehen kulin
Ja heitin kotimaan,

Ja heitin kaikki rakkaat
Ja omat rantani
Ja tuttavani vakaat
Ja oman kultani. —

Niin tääll' on raskas olla
Ja aivan ahtaha,
Ei tahdo ilta tulla,
Ei uni tavata,

Ja eikä myöskän tahdo
Tuo kuolo kohdata —
Kun olo tääll' on outo
Ja kulku ikävä.

Niin lennä pieni lintu
Sä kauas kotiaan
Ja kulje tutut siellä
Nerolla katsomaan

Ja tiedä tarkkaseni
Mun muinais-rakasta,
Jos elää kultaiseni?
Vai jo on kuollunna?

Sä sano haluvani —
Ja sinne toivovan,
Ja ehken kotiaani
Mun Herran auttavan.

Sill' oisi kotimaassa
Mun kevyt levätä
Ja siellä kirkon hamassa
Ois' turva lempeä.

Kaksi vanhaa.

Ukko:

Tässä kiitän Herraa itsekseni,
Hän on meille lopen hyvin laatinut —
Kuin on hetki kumma rinnalleni:
Maailmass' on kaikki hyvin tointunut.

Mummo:

Kuinka moni muistuu mieleheni
Kova talvi ilta vaiis ennestä,
Koska sodan vaino kunnillani
Polttaellen teki tuhon kaikesta.

Ukko:

Kiitetty hän olkoon vahva Luoja
Koska rauhan aika maassa elelee,
Lontehessa elää kyll'on suoja,
Vuori kun se kodin, kunnan suojelee.

Mummo:

— Eipä ollut hyvää peltomaista,
Jyvä siilon maahan — rippu' tulelle —
Sitt' ei ollut kerran kotokaista,
Vakahinna tuli lähtö kululle.

Ukko:

Mutta totuus voittaa maailmassa —
Työ ja ahkeruus se voittaa kuoleman,
Nyt me oomme rikkaat aittoessa
On nyt köyhällekin anto ilovan.

Mummo:

Ja meidän lapset rakastetut,
Kerran siirtynehet kauas maailmaan,
Taltehessa ovat, taloitetut,
Rehellisnä eläät hyvin aikojaan.

Ukko:

Niinkö ei jo onni sydämmelle —
Se on sulo rusko ilta taivahan,
Ylähästä kultii tyynnehille,
Sulous ja lepo ompi Jumalan.

Illan rusottaessa.

Ilta ompi herttainen
Kesän kaunis ilta,
Linnun laulu hiljainen
Kuuluu rantasilta;

Morsian on sulhonensa
Ruohon luona istuu — —
Joutsen kanssa rakkahansa
Etäisessä muiskuu —

Maa heilt' on unohtunna,
Lempi yksi valvoo —
Kulta, korko[9] kadonnunna —
Taivon onni tulvoo.

[9] Arvon tai nimen korkeus.

Kuu.

Taivahalla hiljaisessa loistaa kulta kuu,
Unelmana kauniana lonto kummistuu.
Yli järven lempivänä taivas kantelee,
Suloutta yli määrin maahan siittelee.

Nytpä suru sekä huoli ovat levossa,
Nektaria ihoaapi mi on sairasna,
Taaksi päivän armahana taivas luontone
Tuopi levon, kulta rauhan, toivon turvine.

O ei sitä ihmishenki tiedä käsittää
Herran suurta rakkautta täytä ylistää,
Vakaana se taaksi haudan kauas ulottuu
Ikuisena lapsillensa kallis valistuu.

Haluvainen.

Mä seisoin meren rannalla —
Mä olin vieraass' maass',
O kuinka halu mielellä
Oil' päästä kotio taas.

Laivan näin mi eteni, —
Mä itkin halusta,
Ei ollut emo luonani,
Ei omaa rakasta.

O sinä kuolit kultani
Mun jätit suremaan,
Vaan konsa saan mä suutasi,
Kons' sua tietämään?

Mun haluni, mun toivoni
On päästä maasta pois
Ja sattuu siellä kultani
Kuss' aina turva ois.

Aamu.

Kuntiloissa valkee,
Olo uudistuu,
Nurmi, lehdot virkee,
Metsä elostuu.

Nossut ompi päivä
Hiljaudessa;
Viel' on rauha käyvä —
Asuu lonnossa;

Siks' kun terve huoku
Ompi kulkena —
Taivon kyynneleitä
Maahan satanna.[10]

Siitä herra luonnon
Tekoon heräjää,
Totuudessa tunnon
Luojaa ylistää,

Joka lemmessänsä
Maan on tehnynnä,
Sitä armostansa
Yh' on lempivä.

[10] Kaste

Niemessä.

Niemi oli sulo järven rannalla,
Siinä kävi kaksi ani aamulla,

Jotka vakahana toistans' lempivät,
Ilona ne siinä toiste istuvat.

Ja suru se ei tiennyt sitä paikkoa,
Eikä murhe, petos sitä tiloa,

Sillä siinä onni yksi eleli,
Jossa vakahana kaksi rakasti.

Lampi.

Kaukaisessa metsässä
On lampi hiljainen
Ja siellä vuorten suojassa
On olla rauhainen.

Pariskunta hanhoja
Siin elää puhdasna,
Hee rakastaavat henttuna
Siin' taivon muodossa —

Hiljaisella rannalla
On ihmis-asunto,
Alla puitten, lonnossa
Yks köyhän olanto.

Ei ilkeys, ei sairaus
Oo sinne löytänä,
Siell' asuu aina terveys
Ja lempi tyynenä.

Suuri totuus, tyytymys
Siell' ovat kotona
Ja heille lepo, iloisuus
On iki-keväänä.

Merimiehen morsiamen kuolo.

Tässä istun itsekseni
Itkeskelen iltasella,
Noita muistan menneheitä,
Parempia päiviäni.

Ilo oli mielessäni,
Sulopa sydämmelläni,
Oma kulta oleskeli
Rakkahana vierelläni.

Nyt on kauas kulkenunna,
Ilo pojes lähtenynnä,
Kulta purjehti merille
Kaukaisehen maailmahan.

Vuosi tulee vuodeltansa
Ja kevät kevähältä,
Linnut tule lehtohonsa — —
Sinä lintu kauas viivyt!

Tokko tullet milloinkana?
Tuskin saatat tullakana;
Jopa taisit sinne jäädä,
Sulo sinne menehtyä?

Oi jo tiedänkin hyvästi —
Olet loitos kuollunaki —
Itse kuolen täältä kohta,
Jätän surun, mureheni.

Saan päästä luoksehesi,
Tuttuani tapaella,
Iän täällä rakastani,
Aina siellä lempyellä.

Linnun pesä.

Kaukaisista maista tuli lintu kotio
Yli vuoriloijen, yli merien,
Suloselta kuuluu kaunokaisen soitto
Ja hän teki pesää läpi päivien.

Heiniä hän kävi kauas hakevana,
Oksia hän taitti pikku nokallaan,
Pirtin sievän laati aivan ahkerana,
Untuvia noppi kauno rinnastaan.

Siihen teki viisi kultaista munaa —
Pieniä ei henno lapsi kohdata —
Itse puussa sitte kiittävännä laulaa
Koska pelastettu oli kuormasta.

Ja siitä kohta kävi hautomahan,
Viikkaudet tuottaa iki-lämmintä — —
Pienoisien tautta emo maailmahan —
Eikä hän myös tiedä kovin nälästä.

Jopa siitä sitten rinta sulomahan,
Koska pienet alkaa katsoo kuoresta,
Yksi toisen perään saapi maailmahan
Alastoin tuo raukka sekä typerä.

Vaan siin'ei vielä emo muista vaivaa —
Kallis esimerkki ihmiselle — niin —
Siivet varjovana vielä istua aikaa —
Rakkaus se taitaa perihimmätkin.

Nytpä toki päällä ompi untuvia
Ja emo pääse ulos vapahaan,
Ilolla hän lentää, tuopi einehiä
Ja kukan päästä tuopi juotavan.

Ja pojat kasvaa yhä kasvamalla,
Yltä kauneneevat, saavat siipiä,
Kohtapa hee lentäät taivahien alla,
Siellä lauleleevat Herran hyvyyttä.

Palvelus-neiti.

Väänny vilkas värttinäni,
Joudu ilta laulaessa,
Luonnu lanka armahaista,
Siliätä, kaunokaista.

Viere, viere viikkoseni —
Pääse pyhä piikaselle,
Temppelihin tullakseni
Herran sanan kuulemaan.

Ehken kanssa kirkkomäellä
Tuttavia kohteleisin
Kaukaisesta kodistani,
Sukulaista rakkahata;

Saisin siinä kättyellä
Vakaista sulhoani,
Saisin kera puheskella
Pirttisisestä omasta.

Sangen väänny värttinäni,
Joudu työni laulaessa,
Toivot kukkii rinnassani,
Ilo ompi mielessäin.

Varpunen.

Pikkuinen on varpu
Ja vähä-varanen,
Vaan hän on hyvän-lainen
Ja yhä tytyväinen
Ja laulaa riksuttaa
Ja laulaa riksuttaa.

Kukko käveleepi
Kulta puvussa;
Vaan varpu hänt'ei kaihoo,
Ei sano eikä vainnoo,
Hän laulaa riksuttaa :,:

Ja hiirellä on pöytä
Täynnä herkkuja;
Ei varpu heitä himoo,
Ei tarvitse, ei kinoo,
Hän laulaa riksuttaa :,:

Ja siitä onkin onni
Varpun talossa,
Kun hän on hyvänlainen
Ja yhä tytyväinen,
Ja laulaa riksuttaa :,:

Helka ja Anni.

Anni istui yksinänsä,
Teki siinä työtänsä —
Muinais-leikki-ystävänsä
Käveskeli kesteissä.

Tuskin katsoi kohdatessa
Köyhän päälle silkkinen,
Tarpehessa haastattaissa
Vielä sorti rahainen.

Saipa Annin itkemähän
Useasti ylpeä —
Onnehensa tytymähän
Saatti kerran äkäisnä. —

Siitä Helka käveskeli
Luona "suurten" kestiä,
Kiiltäväisen ympärillä
Hääri monta sulhoa —

Saattelivat kotiansa
Haastaellen syrjällä,
Iloisia kokkiansa
Kantelivat kilvalla.

Laulelivat kanssa yöllä
Alla hänen ikkunan,
Liehakoitsemisen-työllä
Toivat hälle kukkiaan.

Mutta aika ajoltansa
Kulkee tuosta eellehen,
Saapi nöyrä iloansa,
Teeskelevä turvasen.

Ajat kulkee eellehensä,
Moni vuosi pakenee —
Ylpeälle pyytehensä,
Pahan palkka varmenee:

Helka asuu yksinänsä,
Eronneena miehestään,
Suru asuu tykönänsä
Myöski köyhyys vieressään.

Paha tora oli ollut,
Kauho joka-päiväinen,
Miehen lähtä oli tullut
Viinahan ja kurjuuteen;

Sekä tappelua siitä,
Nimetöintä ristiä —
Nyt hän saapi itkee niitä
Muinaisia syntiä.

Mutta Anni eleleepi —
Rouva sievän kanttorin,
Onni luona käveleepi,
Sulo illan aamuisin.

Lempi häntä kohteleepi,
Kons'on luona tuttavan,
Myöskin köyhä kiitteleepi,
Saneleepi hyvyyttän.

Kodissansa ompi tyyni,
Tyty sekä kauno muu,
Joka elon kaikkityyni —
Asti kuoloon ulottuu.

Lahja.

Kuka huonoo muisti pikku pirtissä?
Kuka laittoi leivät näljän vaivassa?
Kuka saatti vaateet alastomilleni?
Mistä lahja tuotiin huonoon pirttiini?

Onko ihmisissä niin sulo-rintaista,
Että köyhän tiesi täält' salon taasta?
Vai mistä lahja tuli leivin, vaatteihin,
Ei pannut nimeänsä, ett' köyhä kiittäisin.

Vaan taivaan suuri Herra tok Sinä näet sen,
Sä tiedät meidän matkat ja tunnet myös hänen,
Anna huokauksein Sinulle kuulua
Ja köyhä kyynneleni Sinulle sopia.

Maksa monin kerroin hänelle lahjansa
Ja suo ett' vaiva, puutos on kauas poikessa
Ja että onni eläis tuon hyvän kodissa,
Sen hempi-rintaisen, mi muisti köyheä.

Ja niinkuin se myös muisti lapsi-raukkojain,
Niin muista Sinä Herra hänenkin lapsiaan,
Ett' oisi niistä turva viel' harmaa-haapsena
Ja ilo kaunokainen viel' haudan kulmalla.

Vaan jos ne jonkun kerran tääll' vaihteen aalloilla
Oisi tarpehessa ja vaivan alalla,
Niin turvaa heitä Herra — ja laita Enkelis
Surut kantamahan, ett' sydän iloitsis'.

Kääntynyt.

Salpaihen istumaan,
Yksinäni lukemaan,
"Ilon" kaiken "kaottamaan",
Suremaan ja suremaan.

Ystäväni hylkäsin — —
Mielestäni kadotin,
Ainoasti syntiä
Sangen ompi miittiä.

Mainen olo minusta
Oli aivan sairasta,
Kauno kai on pahuutta,
Työ ja hanke turhuutta.

Herran laki muottina
Aina kieltää kovana — — —
Sairas siitä oleskin —
Hautoani likenin.

Toki vielä lempeä
Sydämmess' on virkeä,
Läksi tuosta syttymään,
Valo taivon elpymään.

Kohta sain ma nousemaan,
Elämähän uudestaan — — —
Lämpimä on maailma,
Min' on Herra luonuna;

Arvoisat on ihmiset
Tuttavat on suloiset
Kyll' on terve, iloisa
Korkiassa luonnossa.

Sitä tahdon lemmetä,
Vapahana elellä.
Ystävissä kävellä —
Kultiani sylellä.

Himoon antauva.

(Vertaus.)

Poika nosti melan
venheesen:
Anna hänen kulkee
onnekseen.

Ja hän unoeli
sulossa,
Jopa pani maata
kokassa.

Vene' se nyt vieree
valloillaan,
Kohta virta vetää
kovempaan.

Viimmein tuli koski,
kuohuisa,
Joka pojan nieli
kitaansa. — —

Siten täällä käypi
miehelle,
Itsensä mi heittää
himolle;

Synnin pyörtehissä
ajeltaa —
Kunnes Tuoni kohta
saavuttaa.

Ukon lähdöstä.

(Tietä-anti sukulaiselle.)

Niitty-maa se oli kulossa,
Lehti oli tuullut koivusta,
Ikävänä oli maailma
Vielä eilesessä illassa.

Nyt on yöllä lumen satanna,
Valkiaksi kaikki muuttuna,
Rauha ompi uusi kunnassa,
Hiljainen pyhyys kaikessa — —

Mi oil' meidän vanha sairasna
Pojes ompi mennyt vaivasta,
Yks'on kylmä haamu jälellä —
Henki ompi maasta paenna.

Syksy.

Syksy nyt on,
Päivä on pimiä, iloton,
Tuuli se puhuu,
Metsässä huokuu.

Sydämmellä
Ompi synkkiä vaivoja;
Kullon ne loppuu,
Suruni sammuu?

Laineilla
Käypi kolkkoja myrskyjä;
Kullon se tyyntyy,
Rauhaksi kääntyy?

Elämällä
Ompi vakaa pelastaja,
Vaivat ja huolet —
Kerran on kuolleet. —

Vapahassa
Sielu on silloin kahleista
— Järvet on jäässä,
Talvi on maassa.

Paimenien soittoja.

1.

Kiiltävänä talvipäinä.

Kauniana kevätpäinä,
Kiiltävänä talvipäinä,
Pieni Helmi juoksenteli,
Lumi hangella hypähti:
Kasvot oli kauniana,
Punaisessa purppurassa,
Silmät oli kiiltävänä,
Känniä taputteleevi,
Ilo oli luonnossansa.
Ja se oli sinä päinä,
Jolloin taivas on sinisnä,
Aivan kirkas, kaunokainen;
Ja se oli sinä päinä,
Jolloin valkea on maassa,
Aivan armas maa-kylissä;
Ja se oli sinä päinä,
Jolloin kuusi on viherjä,
Herttainen Herran kasvu;
Ja se oli sinä päinä
Jolloin koreat on koivut
Kiiltävistä tähtilöistä,
Hilkkavista hopeista;
Ja se oli sinä päinä,
Jolloin taivon kiuru soitti,
Ensi kerran uutta vuotta
Suloisessa Suomenmaassa.

Kaisaniemellä 20 p. Maalisk. 1864.

2.

Lapsen päivät.

Niin ne oli lapsen päivät,
Onnen hetket heloittivat,
Niin ne luopui lapsen päivät,
Onnen hetket hävisivät,
Niinkuin puro pakeneevi,
Hypäseevi, helkkaseevi
Kauno kukkien välitse,
Mesi kuntien ohitse,
Kevät päivän paistaessa,
Kevät tuulen tuutiessa,
Kevät linnun laulaessa,
Luonnon kaiken kullitessa.

3.

Käet.

Käki kukkuu kultarinta
Korkealla kuusessaan,
Huokuuvi yksinään
Kullaistansa tulemaan — — —

Jopa lehto leuhahtaavi,
Sulorinta saavustuu —
Siinä kohta haastellaan,
Sukkelahan suudellaan.

4.

Palaen.

Lampahat hyppii iloaan —
Kevät jo ompi alussaan.

Ulos on päässeet leikkimään,
Vapaudessa elämään;

Niitty se ompi tuoksuva,
Siinä on hyvä oltava.

Paimen istuu kivellään,
Torvea soittaa yksinään.

Itkeevi hiljaan iloaan —
Joutsen soipi lammillaan.

5.

Maan lapset kevähällä.

Hyv'on päivää paistatella,
Tarhasilla oleskella
Kaunialla kalliolla,
Korkialla kukkulalla.
Nytpä saamme jälttä syödä,
Jälttä syödä, mettä juoda,
Kultasesta koppisesta,
Makiasta maljuesta.
Kirjakepit on käsissä,
Hevot jalkojen välissä,
Paju pillit huuliloilla,
Soro pillit sormiloissa.
Kohtapa saamme marjaisia,
Tuohiset on valmihina,
Katsotaanpa mansikoita,
Joko mansikat kukalla.
Lähe metsään katsomahan,
Sieltä kuuluu lehmän kellot,
Paimenien tuutitokset,
Siellä laulaa pienet linnut,
Pesileevät jouhilinnut,
Käet kukkuu kultarinnat,
Hopeaiset helkyttäävät.

6.

Lapsuus.

Oi sulot lapsen päivät,
Ne kohta pakeni!
Oi onnen kulta-hetket,
Ne heitti iäksi!

Vaan miksi niitä itkee,
O rinta kaivata?
Ei koetto täällä pitkee,
Se kohton loppuva.

Ja lammet sulaa jälleen
Ja tulee kevähä — —
Niin kerran soittaellen
Oot' lapsi taivaassa.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SUOMALAISIA LAULUJA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

- AINEISTO:

- THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE